Vihdoinkin arvostusta rouva Runebergille
![]() |
Tiia Ollikainen tekee selkeän, upean roolisuorituksen Fredrika Runeberginä, joka jää miehensä Johan Ludvigin (Jorma Tommila) varjoon. KUVA: LINUS LINDHOLM/ VAASAN KAUPUNGINTEATTERI |
Fredrika R. Käsikirjoitus Heini Tola ja Anneli Kanto. Ohjaus Heini Tola, lavastus- ja pukusuunnittelu Maria Antman, äänisuunnittelu Niklas Nybom, valosuunnittelu Olli Haakana. Rooleissa Tiia Ollikainen, Jorma Tommila, Saana Rautavaara ja Antti Peltola. Ensi-ilta Vaasan kaupunginteatterissa 23.2.2023.
********************************************
Vaasan
kaupunginteatterissa viime torstaina ensi-iltansa saanut puhenäytelmä
Fredrika
R.
on perinteistä draamaa.
Se
ei kuitenkaan ole
kuivaa ja vanhanaikaista, vaan
mennyttä ja nykypäivää oivaltavasti yhdistävää.
Eikä
huumoria ja hulluttelua, teatterin perusmausteitakaan,
ole unohdettu.
Visuaalisuus
on erittäin minimalistista, minkä
vuoksi
tekstiä kuuntelee sitäkin tarkemmin.
Esityksiä
on kaupunginteatterin pienellä näyttämöllä eli Julia-salissa
12.5.2023 saakka.
Edelläkävijänainen
Fredrika
R.
kertoo kansallisrunoilijaksi kohotetun Johan
Ludvig Runebergin
vaimosta, Fredrika
Runebergistä,
o.s. Tengström.
Tyttönimeä
korostetaan näytelmässä monta kertaa, ikään kuin sen
alleviivaamiseksi, että Fredrikalla
oli oma henkilöllisyys.
Hän
oli oma yksilönsä, vaikka muut aikalaiset ja jälkipolvet näkivät
hänet aina vain Runebergin vaimona. Fredrika jäi kuuluisan miehensä
varjoon, vaikka hänellä oli meriittejä omastakin
takaa.
Molemmat
olivat syntyisin Pietarsaaresta, minkä voi kuvitella olevan yksi
syy, miksi tätä näytelmää esitetään juuri Vaasan
kaupunginteatterissa. Onhan kaupunkien välillä vain noin 100
kilometriä, ja pohjalainen mentaliteetti yhdistää.
Näytelmässä
tuleekin ilmi molempien puolisoiden itsepäisyys ja voimakas
oma tahto,
mutta myös sivistys ja kulttuurin merkityksen ymmärtäminen ja
vaaliminen.
Pääosan
elämästään Runebergit elivät kuitenkin etelässä, Helsingissä
ja Porvoossa.
Näytelmässä
käydään läpi heidän elämänsä, etenkin Fredrikan.
Jo
lapsesta lähtien Fredrikalla oli palava halu oppia tietämään
kaikesta kaiken. Hän oppi lukemaan 5-vuotiaana ja luki kaiken, minkä
käsiinsä sai. Erittäin epätavallista tyttölapselle 1800-luvun
alun Suomessa, vaikka säätyläistyttö olikin.
Hän
myös kirjoitti itse, mutta salaa, sillä kirjoittava
nainen oli kummajainen. Aikaa myöten hänestä tuli
merkittävimpiä varhaisia naiskirjailijoita ja ensimmäisiä
romaanikirjailijoita Suomessa.Hän
oli myös naisten oikeuksien puolestapuhuja.
Sivistys ja se, että Fredrika sekä osasi lukea että kirjoittaa, olivat niitä asioita, joihin Johan Ludvig hänessä ihastui, ainakin näytelmässä. Naimisiin mentyään mies ei kieltänyt Fredrikalta kirjoittamista, vaan osoitti tukensa sille.
Mutta
kun lapsia tuli kuin liukuhihnalta, mies huiteli, missä ja
kenen helmoissa sattui,
ja kaikki kodin- ja lastenhoito jäi vaimolle, hänellä ei ollut
enää aikaa kirjoittaa.
Fredrikalle
kirjoittaminen oli elinehto, henkireikä, ja kun kun se halu piti
tukahduttaa, hän alkoi sairastella.
Fredrika
R. onkin
yhtä paljon näytelmä voimakkaasta naisesta ja naisten oikeudesta
ilmaista itseään kuin avioliittokuvaus.
![]() |
Tiia Ollikainen esittää kuulaasti Fredrika Runebergin monien tunteiden kirjoa näytelmässä Fredrika R. KUVA: LINUS LINDHOLM/VAASAN KAUPUNGINTEATTERI |
Tasaisia näyttelijäsuorituksia
Fredrika R. perustuu historiallisiin faktoihin. Näytelmä keskittyy paljon tunteisiin, joita nuo oikeat tapahtumat nostattivat. Niitähän emme voi todella tietää, eli se on fiktiota.Näyttelijät ovat hyvin tasaisia ja onnistuvat rooleissaan. Tiia Ollikainen loistaa älykkäänä, kunnianhimoisena ja humaanina, solidaarisena Fredrikana.
Jorma Tommila esittää upeasti Johan Ludvigin elämänkaaren. Yleensä yrmeitä pahisrooleja vetävä Tommila on ilo silmälle nuorena, avoimena, hymyilevänä runoilijanalkuna. Ja kun Vänrikki Stoolin tarinat on julkaistu, hän esiintyy lähes rocktähden elkein. Tommila tuo tarkasti esiin myös vanhan Runebergin itsekkyyden ja sokeuden omille virheilleen.
Antti Peltolalla on 17 roolia, tuomarista toimittajaan ja jopa hevoseen. Hän esittää myös Suomen Suuria Miehiä, kuten Snellmannia ja Topeliusta.
Sivurooleissa on hienosti yhdistetty nykypäivää, kuten mikrofoneja ja paparazzeja 1800-luvun maailmaan.
Visuaalisuus minimalistista
Näytelmässä on tekstiä valtavan paljon, ja jossain vaiheessa katsoja alkaa puutua. Ohjaaja Heini Tola olisi voinut tiivistää 2,5-tuntista esitystä.Maria Antmanin suunnittelema lavastus ja puvustus ovat minimalistiset. Näyttämöllä on koko ajan neljä puulaatikkoa, jotka muuttuvat milloin miksikin. Vaatteitakin on vain muutamia. Se on hyvä vastapaino sille, että teksti on aikamoista tykitystä ja vaatii katsojalta keskittymistä.
Vaasassa nähdään on vasta toinen esitys Anneli Kannon ja Heini Tolan kirjoittamasta näytelmästä Fredrika R. Ensi kerran tätä näytelmää on esitetty vuonna 2007 Teatteri Avoimissa Ovissa Helsingissä.
Mutta enpä ihmettelisi, vaikka näytelmä saisi vauhtia Vaasasta ja singahtaisi muihinkin teattereihin.
Tarinat vahvoista naisista kiinnostavat aina. Ja valitettavasti, vaikka asiasta kuinka paljon puhuttaisiin, aina tulee uusia, fiksuja naisia, jotka joutuvat taistelemaan oikeuksiensa ja oman äänensä puolesta, kun miehet polkevat ja alistavat heitä. Ja se on yhtä puhuttelevaa näytelmänä joka kerta.
Sain ensi-iltaesitykseen lehdistölipun.
Ei kommentteja:
Lähetä kommentti